BOJITE LI SE MRAKA?
Park se zvao Playland i bio je najbolji.
U njemu si se mogao smijati, i vrištati, i bojati,
i trpati brzom hranom i pobjeći roditeljima. Sve u jednoj večeri.
A u njemu je bila i kuća strave Smijeh u tami.
Dosta. Ja idem.
Što je? -Tek sam počela. -To je priča o klaunovima. Ja mrzim klaunove.
Jezivi su, imam noćne more od njih. Gdje mi je termosica?
Čuo sam za to. Zove se bozofobija. -Gđica Savršena ipak nije savršena.
Ja nisam ništa rekla.
Hajde, daj najgore od sebe. -Hajde, Bet. Da vidimo hoće li moći slušati.
Evo. Ovaj put počni kako treba. -Dobro.
Na ocjenu Ponoćnom društvu predajem priču pod naslovom...
Priča o smijehu u tami.
l| P r i j e v o d i - O n l i n e |l
Bio je petak navečer i Playland je bio pun ljudi.
Na tisuće je djece ondje našlo sve što je htjelo.
Ali za jedno dijete imao je i previše.
To je bilo zakon. -Znam. -Ludnica! -Da.
Ma daj! Gotovo si povraćao. -Nisam.
Zašto si onda vikao: Zaustavite ovo! Molim vas!
Jer se Kathy bojala. -Nisam. Ti si gotovo povraćao. -Cinkarošice.
Možda ću sada povraćati. Po tebi.
Bio si kad unutra? -Ne.
Uđimo.
Što je? -Ja unutra ne ulazim. Kažu da unutra ima duhova. -Ma daj.
I ja sam to čuo. Unutra se događaju čudne stvari. Nešto s klaunom.
Weegee, to je atrakcija za djecu.
Shvaćam da ti je sestra kukavica, ali ti? -Nisam kukavica.
Zbilja? Zašto onda još stojite ovdje?
Oboje ste kukavice.
Ispričavam se, mladiću.
Ne vjerujete u starog Zeebu, ha?
Tko ste vi? -Ja vodim ovu kuću.
I on je unutra.
Samo čeka.
Odaberite vrata prava i ulaz slobodan je.
Odaberite vrata kriva i iza njih on je.
Želite li pokušati?
Ulazite, hrabri mladiću?
Možda drugi put. -Kako želiš. Nikamo ne idem.
Uvijek sam ovdje.
Dobro si? -Jesam.
Ne razmišljaš o noćnim morama koje ćeš večeras imati? -Pusti je.
Nastavi, Bet. -Da. Kakve se čudne stvari događaju unutra?
To je zanimalo i djecu. Posebno Weegeeja.
Većina je ovog prilično dosadna. -Sve je dosadno, ako mene pitate.
Nismo te pitali. -Ali sam onda našao ovo.
Zločesti klaun našao se u škripcu. -To nije izvorna kuća strave.
Na istom mjestu je 1920-ih bila druga. -Pa?
1924. je u grad došao cirkus, na mjesto blizu Playlanda.
Jedan je od klauna, Zeebo, bio zločinac.
Klaun Zeebo ukrao je novac za plaće svih u cirkusu. 4000 dolara.
Ali uhvatili su ga i gonili do Playlanda.
Sklonio se u kuću strave i pobjegao bi da nije bilo jednog.
Cigare. -Cigare? -Zeebo je pušio cigare.
Policija je vjerovala da je bacio jednu u kući strave jer se zapalila.
On je bio unutra. -Požar se brzo proširio. Zeebi nije bilo spasa.
Klaun je stradao u paklenoj buktinji. -Pušenje šteti zdravlju.
Nekoliko godina poslije izgradili su novu kuću strave
i u nju su stavili lutku klauna Zeebe da plaši ljude. Govorka se...
Govorka se da je Zeebin duh još ondje.
Zarobljen za cijelu vječnost. -Tako je.
Kladim se da znam i zašto. -Zašto?
Kladim se da voli hvatati malu djecu...
I škakljati ih!
Škakljati! Škakljati!
Stiže Zeebo da te škaklja! -Joshe!
Ne zezaj me ili ćeš dobiti po glavi. -Ohladi malo, Joshe.
Ja? Vi ste budale. Zbilja mislite da duh nekog klauna
čami u nekoj glupoj kući strave? -Djeca su svašta vidjela ondje.
I čula. -To je kuća stave. Treba biti strašna.
Samo bi budala mislila da je to sve stvarno.
Ja se ne bojim tih gluposti.
Ako si tako hrabar, zašto nisi ušao? Izazivam te da uđeš. Sam.
Zašto bih? -Mislim da si kukavica kao i mi, samo to ne želiš priznati.
Pokazat ću ja vama. -Kako ćemo znati da je išao do kraja? -Nećete.
Osim ako ne pođete sa mnom. -Ima pravo. Možeš ostati pokraj vrata.
Znate što? Ne samo da ću sam sve proći
nego i kada nađem tog glupog klauna, ukrast ću mu nos.
A ti ćeš ga tjedan dana nositi u školi. -Nema šanse.
Mislio sam da si siguran da neću moći.
Što je? Opet si kukavica?
Ti ga uzmi, ja ću ga nositi.
Pokazat ću vam kako je glupo bojati se ovog mjesta.
Oprosti, mladiću. Nisam te htio uplašiti.
Odlučio si ući, ha? -Da. Zašto ne? -Zaista.
Ništa u parku više ne mami
od smijeha u tami.
Priberi se, Joshe.
Vidi me, ja sam Zeebo. Zeebo! Zeebo!
Lovu na sunce. Što misliš tko sam? Neki klaun?
Što misliš tko sam? Neki klaun?
Možda ga nismo smjeli pustiti samog. -Ne, zaslužio je to.
Znam da si to ti, stari. Ne možeš me uplašiti.
Cigare?
Odaberi vrata prava i ulaz slobodan je.
Odaberi vrata kriva i iza njih on je.
Idem ja odavde.
Ali moram uzeti nos.
To je samo lutka. Samo lutka.
Lutka. Obična lutka.
Ne.
Baš si glup, Joshe. Plastična lutka ti ništa ne može.
Ne budi kukavica i učini to.
Super. Hvala. Zbog tebe sam sada junak.
Ja sam onaj koji je pobijedio Zeebu.
Nadam se da ćeš i bez nosa osjetiti smrad svojih cigara.
Primio me grč. -Ne bih rekla. -Ma daj...
Odustani, Kristen. Ne možeš to podnijeti. -Dobro sam. Nastavi.
Dobro. Josh je i prije bio umišljen,
ali nakon što je ukrao Zeebin nos bio je još gori.
Weej, odlično ti stoji. Svi će se u školi složiti sa mnom.
Nije smiješno. -Oprosti. -Poslije ću ga staviti na plaketu, kao trofej.
Molim te. -Ispod će pisati: Dječak koji je porazio Zeebu.
Zakon, zar ne? -Sigurno si se bar malo bojao. -Nisam.
Nisam dijete da se bojim lutaka i bezveznih zvučnih efekata.
Naravno, neki bi se možda i uplašili. Neke kukavice.
Dosta. Dobro, ti si junak, a ja sam luzer.
Nemojmo se ljutiti. Uostalom, bolje izgledaš s tim nosom.
Donijet ću ti ga.
Kakva budala. -Dođi.
Cigare?
Vratio sam se. Mama? Tata?
Sigurno si zaboravio da tata i ja večeras idemo u kazalište. Tako je.
Špageti su u zamrzivaču, a puding u hladnjaku.
Nemoj dokasna igrati igrice. Voli te mama.
Mama?
Tata?
Tata? To si ti?
Ako je netko unutra, bolje ti je da iziđeš ili ćeš dobiti palicom.
Dobro da me Weegee ne može sada vidjeti.
Čovječe, što mi je?
Halo? -Bok, Joshe. Weegee ovdje. -Što ima?
Bio sam glup danas popodne.
Dobio si okladu, ne bih se smio ljutiti na tebe. Oprosti.
U redu je. Gnjavio sam te.
Znaš što, nosi nos u školu samo jedan dan.
Nadao sam se da ćeš skroz na to zaboraviti. -Samo sanjaj.
Sutra glumiš Zeebu. Vidimo se.
Jedan dan. Ne odustajem od toga. -Vrati ga!
Vrati ga!
A ne, Weej, nećeš me uplašiti.
To je šala, želi me uplašiti.
Pokazat ću ja njemu. Ne bojim se.
Ne može me uplašiti trikovima za djecu.
Klaun Zeebo ne postoji.
Nema šanse. Večerat ću i...
Odrasti, Joshe!
Kako je moglo tako brzo zagorjeti?
Dim iz cigare?
Daj. -Halo?
Weegee, ovdje Josh. Ja... Ja... -Joshe, polako.
Reci mi istinu, jesi li me ranije zvao i glumio Zeebu?
Što je? Zvučiš uplašeno. -Nisam uplašen. Dobro, jesam.
Bojao sam se u kući strave i bojim se sada. Jesi li to bio ti?
Ma daj. Zašto bih ja... -Što je to bilo? To si ti, Kathy?
Prekini. -Joshe, imamo samo jedan telefon. Sigurno je nešto kod tebe.
Vrati mi ga ili ću sam doći po njega.
Tko je to bio? Joshe, tu si?
Vrati ga!
Zaboravi. Brišem odavde.
Dobro, nisam ti smio uzeti nos. Oprosti.
Evo, vraćam ti ga.
I u znak dobre volje...
Cigare.
Samo za tebe.
Ništa u parku više ne mami
od smijeha u tami.
Kraj. -Znači, stari je stajao iza svega.
Ne, nije mogao učiniti sve ono u kući.
Možda je taj stari bio Zeebin duh. -Da.
I, Kristen, hoće li tebe večeras posjetiti Zeebo?
Žalim, Kiki, uspjela sam. Poslušala sam cijelu priču i dobro sam.
Što kažeš na to? -To je dobro. Ne bismo htjeli da ružno sanjaš.
Zar ne?
Sastanak je gotov.
K r a j
Obradio: Lemonzoo www.prijevodi-online.org